- Hei, skatt. - Hei, far.
Jeg var innom nettkafeen. Vet du hvor mye mail jeg har fått?
- 83. - Du er populær, hva?
Veldig. 60 av dem var tilbud på ting jeg skulle kjøpe.
- Har du lagt det verktøy der? - Kan jeg ha gjort.
Ta det opp og få det i hus, så ikke det regner på det.
Jeg sjekket Facebook. Den fyren skrev til deg igjen.
Jeg skulle aldri lagt deg til som venn.
Ja, han... vil vi skal bli sammen igjen.
Klart det. Hva sa jeg? Han fortjener deg ikke, prinsesse.
Å, der er du. Og der er du også.
Ja, det er jeg.
- Vi har et problem. - Jeg var bare borte en time. Hva nå?
- Du får se. - Må jeg?
Jeg har lett etter deg. Var du i byen?
- Hvor var du? - Opptatt med hagearbeid?
- Jeg hadde vondt i hodet. - Har vi hørt den før?
Jeg hadde det.
- Går det bedre nå? - Ja takk, onkel Peter.
- Hvor er det store problemet? - Denne veien.
- Kan du ikke bare si det? - Nei, du må se det.
Du får et hint. Det er her inne.
Bak.
Hva syns du?
- Jeg ser ikke noe. - Trenger du briller?
Se ordentlig etter.
Er det nødvendig? Jeg laget et hull.
- Jeg er imponert over faren din. - Det kaller jeg et hull, lillebror.
- Dette er ikke bra. - Nei.
- Hva er det? - Muggsopp. Trekk unna.
Dette er ille. Du kan bli syk hvis du puster det inn det.
Jeg blir syk bare av å se på det. Kanskje er hele huset smittet.
- Angrepet, ikke smittet. - Samme det.
Hvis dere dekker det til, får ingen vite det.
Før var det bare et lite hull. Nå er det stort.
Forsikringen dekker det. Det skyldes vannskaden.
Husket du å ta med?
To sjeler, en tanke.
Hva gjør vi?
Hvorfor spør du meg? Vi stikker om et par dager.
Stilig.
Så jeg skal redde stumpene. Men jeg slipper iallfall deg.
- Så jeg skal ikke klage. - Det er det du kan best.
- Jeg ordner det. Men på min måte. - Bare gjør det riktig.
- Har du sjekket nede i kjelleren? - Jeg fant det akkurat nå.
Kom. Ta med lykten, takk.
Kos deg.
- La være! - Du syntes det var kjempegøy før.
Når du vil!
Kommer nå.
- Hvordan har du det, Sarah? - Jeg har det bra.
- Hvordan har du det? - Se på deg.
Tenk at du er blitt så voksen.
- Kommer du, eller? - Masa! Vi ses.
Sarah?
Tenk at du er her!
- Du husker ikke meg, hva? - Det er litt flaut.
Jeg heter Sophia. Vi lekte sammen som barn.
Å ja.
- Hvordan går det? - Bra. Særlig nå som du er her.
- Så mørkt det er her. - Rotter gnagde av ledningene.
Jeg skulle bedt deg inn, men det er ikke så hyggelig nå.
Greit. Jeg må gå snart likevel.
Det er vakkert her, hva?
- Når var du her sist? - For flere år siden.
Når jeg kommer hit, ser jeg andre folk, men aldri deg.
Andre fra familien har bodd her, men det har stått tomt i sommer.
- Når ikke folk brøt seg inn. - Det er veldig ergerlig.
De har knust nesten alle rutene. Onkel måtte be politiet få dem ut.
- Hva gjør dere nå? - Pusser opp og selger det.
Det var synd. Og hva gjør du ellers?
- Ikke stort. - Studerer du?
Nei, skole er ikke helt meg.
Akkurat nå jobber jeg bare for far og er i tenkeboksen.
Det er vanskelig å få jobb for tiden.
Det er så mye jeg vil, men jeg får aldri gjort noe.
Er det ikke sprøtt at det er så lenge siden?
Husker du vi kledde oss ut og sminket oss?
- Gjorde vi? - Ja.
Det er så lenge siden. Jeg har visst hull i hukommelsen.
Jeg har bilder jeg kan finne frem.
Ja.
Håret ditt var alltid så flott.
Hvor lenge blir dere?
Vi har vært her et par dager. Vi drar nok snart.
- Skal vi finne på noe senere? - Det kunne vært hyggelig.
Men hverken landlinje eller mobil virker her oppe.
- Jeg stikker bare innom senere. - Okay.
Jeg visste ikke om jeg noengang traff deg igjen.
- Så herlig å se deg igjen. - I like måte.
Vi ses senere.
Jeg husker deg.
Ja, hvordan kunne du glemme meg?
Ha det!
Hvis det er så nøye, John, kan du gjøre det selv.
Jeg ville bare hjelpe til.
Jeg stikker, Sarah.
Kan jeg få bilnøklene mine? Du vet hvor de er.
Når du har roet deg ned, så få tak i elektrikeren.
Ja, med verktøyet hans får vi den staken ut av ræva di.
- Hva for noe? - Jeg er glad i deg, bror.
Hvorfor må han gjøre alt så vanskelig?
Når han ikke gjør som du sier.
Hvis alle gjorde som jeg sa ville vi ikke hatt noen problemer. Vel?
- Skal jeg hjelpe deg der nede? - Nei, jeg klarer meg.
Hei. Hva gjør du?
Jeg hørte noe oppe.
- Det er nok de jævla rottene. - Ikke minn meg på dem.
Det hørtes ut som om det var noen der oppe.
- Kanskje onkelen din. - Bilen hans er ikke her.
Jeg vet hva du tenker. Skal jeg gå opp og se etter?
- Ja. - Okay.
Jeg vil være med.
- Traff jeg deg? - Ja. Det var vondt!
Unnskyld.
- Er det noe å le av? - Litt.
- Hva er det? - Det er bare...
Ikke noe. Bilder til forsikringen.
Onkelen din lar alt ligge og flyte.
Unnskyld.
Du må se å bli ferdig med dette rommet.
- Har du ikke begynt på skapet? - Det meste er ikke mitt.
Skal det bare stå igjen? Hva gjør du her inne?
Har du forstått at vi holder på å pakke flyttelass?
Den kassen er helt tom.
Bare behold det du vil ha, og kast alt det andre.
- Den er i det minste tømt. - Hva med lydene?
Et gammelt hus lager lyd. Det var nok ikke noe.
- Men jeg skal passe på. - Takk.
Sett deg her, se gjennom tingene og begynn å kaste.
Jeg vil se fulle søplesekker. Forstått?
Jeg er straks tilbake.
Far?
Ja.
- Hva gjør du? - Ikke noe.
- Hva gjør du? Pakker du? - Ja, jeg kaster.
Bra. Akkurat de ordene jeg ville høre.
Far?
Kom igjen, far.
Å gud. Hva har de gjort med deg, far?
Å gud. Du lever!
Du klarer deg. Det skal gå bra.
Hvor er nøkkelen?
Det skal nok gå bra.
Jeg kommer tilbake.
Hold ut, far. Jeg henter hjelp.
Hva gjør du her? Hvorfor er du ikke oppe i huset?
Sarah, hva er det? Fortell meg hva som skjer.
De tok far!
Du er jo full av blod. Hva har skjedd, Sarah?
Hvem har gjort faren din noe? Var det noen i huset? Hvem?
- Det var bare en jente. - Jeg ser ikke noen jente.
Du må fortelle hva som skjer. Hvor er faren din?
Han ligger på gulvet på rommet.
- Oppe i huset? - Hvor skal du hen?
- Jeg skal hente faren din. - Nei! Vi må hente hjelp.
Hvis faren din er skadet, må vi hjelpe ham med en gang.
Hvor mange så du i huset? En, to, tre? Hva er det jeg møter?
- Det er en mann... - I huset?
- Og så bare en jente ved veien. - Jævla husokkupanter.
- Stopp nå. - Ingen får gjøre deg noe.
- Jeg vil ikke inn der! - Ro deg ned, Sarah.
Håndleddet ditt blør.
Vi forbinder det. Jeg har noe her.
Unnskyld. Det gjør vondt. Hold det stramt. Det blir bra.
- Hvor skal du? - Jeg henter faren din. Bli i bilen.
- Hva gjør du? - Jeg tar pistolen min.
Jeg kommer straks. Bare bli i bilen!
Bli i bilen, og lås dørene.
BAKLUKE ÅPEN
Onkel Peter!
Onkel Peter?
Faen, Sarah!
- Du skulle jo bli i bilen! - Du lot bakluka stå åpen.
Noen kom inn i bilen!
Hva?
Nei, ikke åpne døren. Jeg låste ham ute.
- Har du nøkkelen min? - Ja. Du får den ikke!
Jeg vil ikke!
Jeg vil ikke ut dit!
Unnskyld.
Unnskyld for i stad. Jeg visste det ikke. Er du okay?
Vis meg hvor du så faren din sist.
Jeg har lett, men jeg fant ikke noen.
Jeg tok en rask kikk. Ta denne her.
- Hvordan går det med håndledet? - Okay.
Fra nå av går vi sammen.
- Tenk om han er i kjelleren? - Vi tar faren din og kjører.
Hold deg bak meg. Kom.
John?
John!
John?
Han var ikke i det rommet.
Hvor var han da?
Han var der inne.
Okay. Da ser vi der igjen.
Han lå akkurat her.
Herregud.
Hvordan hadde han det da du gikk? Var han i stand til å gå?
Det tror jeg ikke.
Kanskje...
...han kom til seg selv.
Onkel Peter?
Her borte.
Det er visst ikke noen i denne etasjen.
Hva er det?
Oss.
Bare noe søppel.
Vi må få dette ut.
Har du sett etter oppe?
Ja, men det gikk fort. Vi ser igjen.
Vær så snill, hold deg nær meg.
Kom her. Ingen fare.
Hva?
- Hva? - Den var ikke på før.
De har tatt ham.
Jeg beklager, Sarah. Nå har vi lett overalt.
Onkel Peter? Onkel Peter?
Onkel Peter!
Det er bra. Fint.
Sånn, ja.
Bra. Ta det rolig.
Det er bare en liten lek.
Ikke være sjenert.
Det var da ikke så ille, vel? Var det vel?
Har du lyst på noe godt?
- Å, der er du. - Sophia?
Hadde ikke vi en avtale?
Er det denne du leter etter?
- Den nøkkelen passer ikke til døren. - Det er ikke der man går ut.
Far... far.
- Hva har du gjort med ham? - På langt nær nok.
Skal far få yndlingsdrinken sin?
- Jeg tror han vil trenge den. - Hvem er du? Hvorfor gjør du dette?
Du husker ikke godt. Du har jo hull i hukommelsen.
Du har fått nøkkelen.
Har jeg?
Nei.
- Fullfør det du begynte på. - Nei.
La oss være!
Slutt å straffe deg selv.
Sarah, vær så snill...
Vær stille. Ellers vekker du mor.
Og da må jeg straffe deg.
Vil du leke med meg nå?
Ikke skap deg sånn. Det er jo bare en lek.
Nei, ikke gjør det!
Det gjør vondt, far! Det gjør vondt.
- Far ville aldri gjort deg noe. - Løgner!
Se hva du gjorde med meg!
Hvordan kunne du?
Se hva du har gjort, Sarah.
Du ser syner, skatt.
Folk som ikke er der. Du dikter opp ting som ikke har skjedd.
Men vi kan takle dette. Du må gjøre som jeg sier.
Jeg kan hjelpe deg. Men da må du løsne tauene.
Skatt...
Det skal nok gå bra.
Kom. Ja, sånn.
Ta det rolig.
Takk. Få den.
Det skal nok gå bra. Alt blir bra igjen.
Nei, far!
Du tvinger meg til det.
John!
La henne være.
La henne være?
Hold kjeft, Peter.
Bare nyt forestillingen. Som du jo alltid har gjort.
- Ikke sant, Sarah? - Slipp henne.
Det mener du ikke?
Din lusne taper.
Later som du er død. Og så angriper du meg.
Dette er vår lille hemmelighet.
Å gud. Nei, Sarah.
Unnskyld. Det er så lenge siden.
Jeg skulle ha stanset det.
Oversettelse: Scandinavian Text Service 2012